- Hallo, åbn porten! - Dame, kom nu!
- Beklager. - Vi har brug for hjælp!
- Luk os ind! - Vi kan ikke lukke jer ind. Beklager.
- Hvad med min søn? - Vi finder ud af det.
Vi har ingenting, og I har det slot.
- Jeg ved det godt. - I har endda strøm! Kom nu!
- Det var en fejl. - Hendes fejl.
Hun ved det godt.
Jeg er ked af det. Undskyld.
Travis?
www.HoundDawgs.org Newest NORDiC RETAiL!
Gør noget, Brandon. Gør noget!
Brandon, det gør ondt!
Hold kæft! Lad mig tænke.
- Jeg vil ikke dø. - Lad mig tænke, for helvede!
- Jeg dør. - Vi lader det ikke ske.
Jeg bløder.
- Måske ramte kuglen en arterie. - Hvis den gjorde, talte han ikke nu.
- Du sagde, at du var lærer. - Hvad underviser du i?
- Engelsk litteratur. - Jeg tog et HLR-kursus hvert år.
Jeg ved kun en lille smule. Jeg må se på det her.
Den gik igennem. Det er godt. Så skal vi ikke trække kuglen ud.
Tag begge hænder. Klem hårdt sammen.
Vi må stoppe blødningen. Jeg syr den sammen.
- Med hvad?! - Med det, jeg kan finde her.
Det skal nok gå.
Er du okay?
Min kammerat kan klare smerterne.
- Hvilke smerter? - Nemlig!
- Vi må vende ham om. - Du har et udgangssår.
Hjælp mig med at flytte ham.
Tal til mig, makker. Hvad sker der?
Gør det ondt, når vi flytter dig?
Du skal trække vejret. Det her gør vi.
Jeg syr dig sammen, og når vi er færdige, flytter jeg dig ikke.
- Jeg flytter dig ikke mere, okay? - I hvor lang tid?
- Indtil han har det bedre. - Får han det bedre?
Ja, han får det bedre.
Okay.
Jeg kender ikke engang dit navn.
Du er så dum.
Yo, James. Hvad har du lyst til? Bryst? Vinge?
Alt andet end et lår.
Hvordan har du det?
Ret godt. Bedre.
Hvad er dit smerteniveau?
- På en skala fra et til ti. - Tre.
- Tre? - Måske fire.
Fire er ret godt, alt taget i betragtning.
Protein vil få det til at læges hurtigere. Tror du ikke?
Det kan ikke skade.
Hør her. Jeg kan ikke hjælpe dig, hvis du ikke siger, hvad der foregår.
Hvis det bliver værre, skal du fortælle mig det.
- Prøv at få hvilet dig. - Vil du have noget kylling?
Nej, vi burde spise æggene.
- Kom, Chris. Vi må tale sammen. - Ja.
- Hvad vil du? - Tør dit ansigt først.
- Hvorfor? - Fordi du er tværet ind i fedt.
- Hvilken forskel gør det? - Du slog en mand ihjel i dag, Chris.
Du kan i det mindste lade det påvirke din appetit.
Jeg må vide, hvad der foregår. Hvad tænker du på?
- Tænker du noget? - Han skød James, far.
- Han skød min ven. - Han er ikke din ven.
- Jo. Det er de. - De er vilde.
- Så jeg er vild. - Hvor er dine samvittighedskvaler?
Det er sådan, det fungerer nu. Se dig omkring.
Der er ikke mere godt eller dårligt, rigtigt eller forkert.
Det er os eller dem, dræb eller bliv dræbt. James er en af os.
- Du har kendt dem i to dage. - Jeg gjorde, hvad jeg var nødt til.
- Beklager, men jeg angrer ikke. - Åh gud.
Husker du de første måneder i mellemskolen?
Mellemskolen?
Jeg gemte mig i hvert frikvarter...
...fordi fodboldfyrene drillede mig. Kan du huske det?
Kan du huske, hvad du sagde?
Jeg sagde, at du skulle spille med og prøve at passe ind.
Lektien var at lege med,
lade som om, ikke blive en af dem.
Man passer ikke ind med de her fyre. Det ved vi godt.
Men det var stort, at du reddede James i dag.
Du beviste dit værd. Du ender med at blive en helt.
Jeg vil ikke være en helt for dem, og det skal du heller ikke ønske dig.
Pas på med, hvad du gør, far. Vi har brug for dem.
Nej, det har vi ikke.
Det har jeg.
- Undskyld! Hun er min kone! - Luk os ind!
- Åbn lågen! - Er hun skør?
- Det er Travis. - Han er familie.
Det er min familie!
- Hvor er Chris? - Det ved jeg ikke. Han er her ikke.
Vi kom til lyset! Lyset!
Luk os ind!
Skub, skub!
- Vil du have et bad? - Nej.
- Er du sulten? Jeg kan hente... - Jeg har ikke brug for noget.
Hvor er Nick?
Han stak af, som han altid gør.
- Ved du hvorhen? - Jeg tror, han tog nordpå.
I Tijuana.
- Det er jeg ked af. - Hvor er Chris?
Jeg havde intet valg.
Trav, hvor er han?
Vågn op. Vi kører nu.
Hvad foregår der?
Det er flyttedag. Vi har ikke flere kyllinger.
- Vi skulle have spist æggene. - Dit skolepjat er irriterende.
- Hvad med James? - Jeg kan sagtens køre.
- Er du sikker? - Ja, klart.
Okay. På en skala fra et til ti?
- Nul. - Vi gav ham kun en uge.
- Vi kører en tur. - Hvortil?
- San Diego, som vi planlagde. - USA, baby!
San Diego er brændt ned. Der er ikke mere dér, end der er her.
- Pis med dig. - Chris, fortæl dem, hvad vi så.
Vi tog ikke til San Diego. Vi så ikke noget.
- Den er væk! - Det er ikke en debat, Travis.
Du må komme med, men du må holde op med at kæfte op.
- Vi skal af sted. - Nemlig.
Ja, vi kører.
Ja. Kom nu.
Far. Vi har brug for en hånd.
- Kan du huske hvilken dato det er? - Nej.
Jeg har ikke holdt regnskab. Er det vigtigt? De venter på os.
Sig, at de skal vente.
Fire hjørner, et til hver. Vi løfter ham og skubber ham ind.
- Er du okay? - Ja, jeg har det fint.
- Vi sætter os om bagi. - Jeg bestemmer musikken.
Nej, det gør chaufføren.
Ned med den.
Vi ses, Mexico.
Det går ikke.
- Stop bilen! - Bed ham ikke om at stoppe!
Brandon!
Stop bilen! Brandon!
Brandon! Stop den forbandede bil, eller også dør din ven!
- Er der noget? - Han er med os. Men kun lige.
Sådan noget pis!
Vi kan ikke blive ved med at vente.
Nej, men vi må tage ved lære af i dag.
Jeg kan ikke se, han får det bedre.
- Hvad siger vi? - Ja. Hvad siger vi?
- Du ville ikke forstå det. - Hvad fanden er der galt med jer?
- I er hans venner. - Han får det ikke bedre.
Jo, hvis I gav ham en chance. I gav ham en uge.
Vi må hjælpe ham. Lad hans blod størkne, som de gør på hospitalet.
- Vi er ikke på et hospital. - Det bliver ikke bedre.
Vi kan overleve her, indtil han er blevet frisk.
Vi har været her en uge. Der er ingen smittede.
I kan redde James.
Han er dødbange for jer.
- Jeg begynder at forstå hvorfor. - Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
- Far, hvad laver du?! - Hold jer væk fra ham.
- Han gør ikke noget med den. - I slår ham ikke ihjel.
Du slår ikke os ihjel. Det har du ikke nosser til.
Hvad fanden?!
- Hvorfor gør du det her? - Jeg gør det for dig.
Hvad skal du med pistolen?
Dine venner. De vil slå dig ihjel.
- De sagde, du ville forstå det. - Hvorfor tror du, jeg ville køre med?
Hvorfor slå dig ihjel? Hvorfor ikke efterlade dig her?
Vi havde en ven med til Cortezhavet.
- Jeres ven, der blev bidt, ikke? - Jo, Troy.
Han var syg, og vi prøvede at hitte ud af det.
Vi vidste ikke, hvad der ville ske med ham.
Vi vidste, at han ville blive en af dem.
Troy vidste det, så han fik os til at love, det ikke ville ske for ham.
Vi holdt det løfte.
Uanset hvor vi tager hen, er det den samme historie med forskellige folk.
Da tiden var inde, blev Troy... Han blev bange.
Han mistede modet, og tryglede os om at holde op.
Brandon skulle gøre det, men han kunne ikke... trykke på aftrækkeren.
Så jeg tog pistolen...
...jeg så ham i øjnene og sagde, at jeg var ked af det.
Jeg tænkte, det var det mindste, jeg kunne gøre.
Og han var væk.
Det her er noget andet.
Du er ikke syg eller døende. Du får det bedre.
Du har bare brug for tid.
Det er lige meget, fordi de tror, at jeg er døende.
Sådan er det.
Jeg er dødvægt.
- Ja? - Det er mig.
- Hvad vil du? - Snakke.
Jeg tænkte, at du var sulten, så jeg har mad med.
- Det er ikke meget, men jeg forsøgte. - Stil den fra dig.
- Armene op. Vend dig om. - Stoler du ikke på mig?
Jeg vil gerne. Du aner ikke hvor meget. Hvor er de andre?
Nede ad vejen. Der var en smittet. De ville tage sig af den.
- Kommer de denne vej? - Nej. Måske. Jeg ved det ikke.
Sid ned.
Hør, jeg... Jeg ville bare sige, at...
...jeg forstår det godt.
Nå, du forstår det godt.
Hvad er det, du forstår?
Det, du prøver at lære mig. Du kan ikke engang lide James.
- Nej, det kan jeg ikke. - Men du prøver at redde ham.
- Hvorfor det? - Fordi hans liv betyder noget.
Vi kan ikke bare smides væk.
De har kendt James, siden han var seks år...
...og de vil slå ham ihjel. Tænk, hvad de vil gøre ved mig.
Nej, nej. Jeg får os væk herfra. Okay?
- Alt skal nok løse sig. - Okay.
Det lover jeg dig. Jeg lover det.
- Venner! - Chris, hvad laver du?!
Chris! Hvad fanden?!
- Slip mig! - Jeg har ham! Hold kæft!
Nej. Nej, mand.
- Brandon... Lad være. - Jeg er ked af det, kammerat.
- Giv mig lidt mere tid. Jeg lover. - Lad være, Brandon!
Hold kæft! Begge to.
- Chris, lad dem ikke gøre det. - Vi nåde.
Chris.
Kan vi tale sammen et øjeblik?
- Ja, kom her. - Han tager ikke med.
Elias. Bonden. Han hed Elias Suarez.
Født 1961, 12. februar. Det er din fødselsdag.
Vi skal ikke lade tilfældigheder overraske os.
Det er for evigt. Hvis du kører væk, finder jeg dig aldrig.
- Du er kun lige fyldt 16. - Hvad vil du have, jeg skal gøre?
Blive hos dig?
Vi klarede os fint alene. Det kan vi gøre, nu hvor jeg kan gå.
Far... Din metode fungerer ikke.
Jeg lovede din mor, at jeg ville tage mig af dig.
Det gør du.
- Hvad? - Ved at give slip på mig.
Du vil ikke gøre det nødvendige. Jeg klarer mig bedre uden dig.
Du fik mig til at tro, at jeg var knækket. Men det er jeg ikke.
Jeg var bare... Jeg tilpassede mig. Jeg har det godt.
Jeg bønfalder dig om ikke at gøre det her.
Ved du, hvad der er sjovt? Du gjorde det med mor.
Hvad gjorde jeg?
Du gjorde det, der var nødvendigt,
og så... mistede du det.
Chris, du har galt fat i det. Der er en forskel.
Ikke længere.
- Vi kører! - Vi ses, farmand.
- Tag mig hjem. - Jeg beder dig, Chris.
Chris. Kom ud.
Hop ud af bilen.
Chris.
Chris!
Fanden tage dig, Chris!
- Hvad er oddsene? - For hvad?
Jeg går i to dage... og prøver at finde vej til havet,
og når jeg endelig ser vandet...
...ser jeg et hotel, der lyser op som en ledestjerne.
- Og det er dig. - Vi var heldige.
Var vi det?
Hvad siger du?
Hvis jeg ikke havde set lyset...
...behøvede jeg aldrig fortælle en sjæl, hvad jeg gjorde.
Travis, du gjorde ikke noget galt.
Jeg forlod ham.
Kom her, skat. Du må lytte til mig, okay?
Han var min søn, og jeg forlod ham.
Vi kommer igennem det her.
Vi kommer igennem det.
Jeg svigtede ham, Maddie. Jeg svigtede ham og hende.
Du sagde det selv, Travis. Du sagde det.
- Han gav dig ikke et valg. - De kunne bare have myrdet James.
Det havde været forkert, men jeg havde bakket op omkring min søn.
Han er stadig derude. Det er du nødt til at tro på.
Den aften på vingården. Jeg begik en fejl.
- Han truede Alicia, din datter. - Jeg fortryder, at jeg sagde det.
Før du og jeg var en familie, var Liza, Chris og jeg en familie.
Så det "de er vores børn" -pis, jeg sagde, var naivt.
Du og jeg er forældre først. Og dit...
Dit ansvar var over for Alicia, og du gjorde det, du skulle.
Jeg havde et ansvar over for Chris.
Jeg lovede hende, at jeg ville beskytte ham.
Det ved jeg.
Ved du, hvad jeg tænkte på vej hertil?
Jeg glemte... at fortælle ham, at jeg elskede ham.
Jeg indså, at det sidste, jeg sagde til ham, var...
... "Fanden tage dig."
Det var det sidste, hans far sagde. Det er det, han vil huske.
Du kendte ham ikke, da han var lille. Men han havde...
...et stort hjerte.
- Han var sådan en sød dreng. - Det ved jeg.
Da du mødte ham, var han allerede så vred.
På mig og Liza.
Vi tog hans familie, han mistede sit sted i livet. Han havde intet.
Jeg elskede ham. Det holdt jeg aldrig op med.
Alt, han så, var min afsky
over det, han blev til, det, jeg lod ham blive.
- Det er alt, han vil vide. - Han vidste det.
Nej.
- Det var sandt dengang, men nu... - Hvad? Fortæl mig det.
Vi lever et minut ad gangen.
Lige pludselig kunne det hele være slut og...
og du vil ikke have en chance.
Jeg ville bare ønske, at jeg havde fortalt ham det.
Jeg må finde Alicia.
- Andrés. - Vi måtte lukke dem ind, alle 43.
Vi har ikke nok til halvdelen. Jeg har set en tredjedel.
Når jeg har undersøgt alle, beslutter vi, hvem der er sikker.
- Og hvad vi gør med dem, der ikke er. - Hvor er Alicia?
- Det er ikke et bid. - Det ved jeg. Bare slip blusen.
- Jeg blev slået med et boldtræ. - Det er okay. Jeg tror på dig.
- Tak. - Undskyld.
- Er han okay? - Han klarer den.
Kan du komme med mig?
Mor?
Der er noget, jeg ikke sagde i går, som du er nødt til at forstå.
Du behøver ikke sige noget. Jeg...
- Jeg forstår. - Nej, du gør ikke. Det kan du ikke.
- Så bare... Bare hør på mig, okay? - Okay.
Det handler om din far.
Hans ulykke...
...det var ikke en lykke.
- Hvad? - Jeg ville bare...
Jeg troede, at jeg gjorde det rette ved ikke at sige det.
Du sagde, at han faldt i søvn.
- Det gjorde han ikke. - Mor?
Jeg beklager.
Er du sikker?
- Ellers ville jeg ikke fortælle det. - Han smadrede sin bil.
Hvordan kan du være sikker...
Der var en seddel. Han efterlod en seddel.
De fandt den i handskerummet.
Hvad stod der?
- Det er ikke vigtigt. - "Det er ikke vigtigt"?!
Skat, han var en mand af få ord.
Og han kunne være temmelig...
...præcis, hvis han ville.
Fortæl mig det.
"Jeg elsker jer alle..."
"...men nu må det være nok."
Var det alt?
Ja.
- Ved Nick det? - Nej.
- Nick er grunden til det. - Til hvad?
At jeg holdt det hemmeligt. Der er så meget af din far i Nick.
Han kunne lyse et værelse op med sit smil...
...eller gøre det stille med sit humør. Umuligt at ignorere.
Man kunne ikke undgå at se det.
Hold mig i hånden.
Jeg var så bange for, at Nick endte som ham, at jeg...
- Det er okay. - Nej, du fortjener noget bedre.
Du fortjener mere, så meget mere.
Men du skal vide, at jeg aldrig... aldrig elskede dig mindre.
Aldrig nogensinde.
Jeg troede bare, at du var okay.
- Det var jeg nødt til at være. - Jeg er ked af det.
Det ved jeg.
Jeg er virkelig ked af det.
Jeg elsker også dig.
Tak.
Hallo!